"בטעות נכנסתי לרומן ואני לא יכולה לעצור את זה. זה גדול ממני.
"אני נשואה 13 שנה. יש לי שני ילדים חמודים. אנחנו זוג ליברלי, פתוח, צעירים (יחסית) שעוד מבלים את החיים ויוצאים עם חברים. מצבינו הכלכלי נחמד ואנחנו כאלה שאוהבים מסיבות, הופעות ונסיעות לחו"ל.
"לא חשבתי שאמצא את עצמי בקטע כזה. הייתי תמיד אנטי בגידות ומצהירה לכל העולם ומטיפה ובטוחה שלי זה לעולם לא יקרה. בסוף זה קרה ובגדול.
"זה התחיל מסתם שעשוע ופלירטוט אבל זה הלך והתחמם ולא היה לי את הכוח לעצור. זה הסעיר אותי, מילא לי חללים, החזיר אותי לנעורים, לפרפרים. נמשכתי אליו כמו פרפר לאש.
"אני לא רוצה להתגרש, אני אוהבת את בעלי והכל אצלינו לכאורה בסדר. הוא לא יודע כלום וגם לא חושד. שנתיים אני כולי מאוהבת ובבית משחקת אותה כרגיל. אבל בפנים אני נקרעת. לא מגיע לבעלי אישה בוגדת. זה מייסר אותי כי הוא כל כך טוב ואוהב. מצד שני, אני לא שולטת בריגוש הזה, בחדרים המושכרים לשעה, בסודיות, בסקס הסוער, באקשן שזה מכניס לחיי. הלוואי שבעלי היה גם בוגד ואז הייתי מנוקה מאשמה. אבל הוא לא בכיוון. אין לי מילה רעה לומר עליו – זה רק מוסיף עומס על המצפון.
"אני חיה שני עולמות ועם כל הכיף יש גם קושי רב ויומיומי. השקרים, ההסתתרות, הגעגוע בסופי שבוע ובחגים למאהב. לפעמים חוסר סבלנות לבני הבית. אני תקועה במקום לא טוב.
"ניסיתי להיפרד ממנו כמה פעמים אבל לא הצלחנו וזה המשיך. אנחנו אוהבים להיות ביחד. אני מרגישה שלעולם לא אוכל לנתק את זה ואם אנתק אהיה אומללה, כבויה וחסרת חיות".
![בני זוג מתווכחים, ריב זוגי (צילום: PeopleImages.com - Yuri A, SHUTTERSTOCK)](https://img.mako.co.il/2023/11/08/shutterstock_PeopleImages_re_autoOrient.comYuriA_re_autoOrient_i.jpg)
זהירות, תהום לפנייך
לנהל רומן זה לא עבירה על החוק. זה הפרת הסכם הנישואין, זה בגידה באמון, זה שקרים על שקרים וזו יריקה לבאר שאת עדיין שותה ממנה.
לאהבה פנים רבות – את בעלך את אוהבת משפחתית. הוא אבא טוב, איש משפחה טוב, חיובי, נעים הליכות ותכונותיו טובות. את המאהב את אוהבת רומנטית, מינית. אז אין פה סתירה.
התאהבות זה כיף בהתחלה וקשה לסרב לזה אבל המחיר האישי, המשפחתי והזוגי הוא עצום. זה בראש בהיגיון, בשכל הישר. הלב עובד אחרת והוא, מתברר, חזק מהשכל. העובדה היא שזה קורה בלי סוף לכל כך הרבה זוגות, והסיבות לכך דומות אם לא זהות.
את מציגה סיטואציה של חיי נישואים טובים ויציבים ובכל זאת את רועה בשדות זרים. לך יש הרבה מה להפסיד ולמרות זאת את נשאבת לריגוש החדש והלא מושג ומדמיינת ומפנטזת שכך את רוצה להרגיש ולא מוותרת. את מחזיקה את המקל בשתי קצותיו – לא לעולם חוסן. וסוף גנב לתלייה.
את נשאבת לריגוש החדש והלא מושג ומדמיינת שכך את רוצה להרגיש. את מחזיקה את המקל בשתי קצותיו – לא לעולם חוסן. וסוף גנב לתלייה
בעלך, מקסים ככל שיהיה, הוא בעלך החוקי היומיומי השיגרתי, אתו זה כבר המובן מאליו, הוא לא יוכל לספק לך לעולם את התחושות החזקות שיש עם גבר זר, לא זמין, חיצוני, שהקשר אתו כנראה לא ימומש ולא יהפוך לבן זוג של ממש. וזה כל הקסם. מאהב מספק משהו מאד מסוים. אין לך אתו את תלאות החיים, הקשיים, הכלכלה והפרנסה, את לא ישנה אתו בלילה, לא שומעת את נחירותיו, לא מריחה את הבל הפה של הבוקר, לא משלמת אתו מיסים ומשכנתאות. אתו זה תחום בזמן קצר, מחטף גנוב ומרטיט שהמחיר על כך יכול להיות כבד יותר ממה שאת חושבת.
אני לא ממחלק המוסר ולא אשפוט מה טוב ומה נכון. אני רק אתרגם לך למה את עדיין שם ולא מסוגלת לזוז. מי שלא חווה את זה על בשרו אולי גם לא יבין וישפוט אותך לחומרה ויגיד שיכולת למנוע את זה. זה בולשיט. לא הכל ניתן למנוע, אחרי הכל אנחנו אישות נפרדת אוטונומית שרודפת אחרי עינוגיי נפש וגוף.
עכשיו את במצב התמכרותי. התרגלת לשובר שגרה וזה כבר הפך לשגרת יומך. המאהב הוא האור שנותן לך דרייב לקום בבוקר. המשפחה מקבלת מקום משני וילדיך ובעלך משלמים כבר את מחיר הבגידה. כול כולך באהבה והריגושים. זה לא הולך טוב עם הורות וסבלנות לילדים. זה לוקח ממך המון אנרגיות ולא נשאר לך מה לתת בבית.
את בעצם בוגדת לא רק בבעלך אלא גם בעצמך. חיה בשקר ולא יכולה לצאת מהלופ. בדיוק כמו סמים ואלכוהול. התחושות החזקות שאת חווה במפגש הסודי עם אהובך מרים אותך גבוה ואת מחפשת כל העת לשחזר את התחושה. התחושה היא הפרשת כימיה של המוח לדם. אדרנלין בגלל הגניבה, דופמין בגלל הכיף, אוקסיטוצין בגלל הרגשות החמים שמציפים אותך כשאת אתו. כל אלה הינם סמים ממכרים. טבעיים, נעימים, וממכרים גם מנטלית וגם פיזית. את שם.
ההחלטות שלך לא שוות, עדיין לא רציניות, חסרה לך הבשלות וההחלטה הנחרצת, בתקווה שהיא תגיע לפני המשבר הגדול. את לא מצליחה ליישם את מה שאת חושבת שנכון לך ואולי לא לוקחת בחשבון את המחיר שתשלמי שכל זה יצא החוצה ובעלך יגלה. כמו גנב שנהנה מעצם הגניבה ולא בהכרח מהמוצר שנגנב.
כן. גמילה זה תהליך קשה. הרבה יותר קל זה להישבר ולחזור אחורה. עזרה מקצועית, טיפול בשיחות וחשבון נפש יביאו אותך להחלטות גורליות. התגברות על קושי למען מטרה טובה שרק מחזקת ומעצימה. התחושה שאת שולטת בחייך ולא חייך שולטים בך היא תחושה עילאית כמעט כמו הריגושים שאת חווה עם ההוא.
>> רוצים להתייעץ עם יעל ברון בנושא זוגיות?
בבקשה: Yaelyb4@gmail.com
הורים - כל מה שאתם צריכים לדעת